Detta är Appia-vägen-
-den mest kända-
-av alla vägar som bär till Rom.
Här marscherar hennes segrande legioner.
Rom är mittpunkten i imperiet-
-och världens oomstridde härskare.
Men med makt följer oundvikligen korruption.
Ingen man går säker.
Individen är i statens våld.
Mord ersätter rättvisa.
Erövrade nationer överlämnar sina undersåtar till slaveri.
Höga som låga blir de romerska slavar-
-romerska gisslan.
Det går inte att undfly piskan och svärdet.
Att någon makt i världen kan hota-
-denna pyramid av makt och korruption-
- av mänskligt lidande och slaveri, tycks otänkbart.
Men trettio år före denna dag inträffade ett mirakel.
På ett kors i Judéen dog en man för att befria människorna-
- och sprida budskapet om kärlek och försoning.
Snart ska korset ersätta den stolta örn-
-som nu pryder de romerska standaren.
Detta är berättelsen om den odödliga konflikten.
Det är försommar år 64 e.Kr.
Antikrist, känd under namnet Nero regerar.
Den segerrika 14:e legionen är på väg tillbaka till Rom-
-under Marcus Vinicius befäl.
Vi kan se Rom från kullen.
Där står den. Rom.
Tre år är en lång tid, Fabius.
En lång tid, Marcus.
Drusilla och barnen. I natt sover jag hemma.
Familjefar till det bittra slutet.
Det är inte sömnen jag ser fram emot.
Vi tycks bli ledsagade.
Det är det minsta de kunde göra.
Var hälsad i gudomlige Neros namn, kejsare och påve.
Var hälsad.
Kapten Flavius, hälsar er.
Nyheten om era segrar har nått Rom.
Vi vill också gärna komma fram.
Förlåt, men jag har min befallning.
En kejserlig befallning.
Vid kroppen av...
Ett skönt välkomnande efter tre år.
Vi beordras att slå läger här.
Hur många dagar?
Jag har bara min befallning.
Rom älskar sina djärva krigare.
Ge honom tio slag.
Lämna ledet!
Och dubbla det om någon klagar.
Slå läger här. Ur vägen.
- Vart ska du? - Till palatset.
Ut Vägen!
Härförare Vinicius. Jag begär en audiens med kejsaren.
Jag ska rapportera genast.
Om jag får lov, härföraren.
Era segrar har diskuterats mycket.
- Slogs ni mot britterna med...? - Vi slogs med magarna.
- Prova det nån gång. - Ja.
Nu spelar du som jag komponerade den.
Från början.
O fladdrande flammor
O gudomliga kraft
O allätande makter, var hälsade
Allätande.
Allsmäktiga.
Alls... Ja.
O allsmäktiga makter, var hälsade
Seneca, är inte allsmäktiga bättre?
Mycket bättre.
Du säger det utan övertygelse.
Du stör mig.
Petronius, min smakdomare. Vad tycker du?
Jag tycker att allsmäktiga är svagt.
Barnsligt, faktiskt.
Barnsligt? Svagt?
Allätande visar på ert inspirerade bildspråk.
Det är levande och begripligt.
Ett geni bör hålla fast vid sin första tanke-
-i alla ämnen.
Kära Petronius.
Vad skulle jag göra utan dina insikter i...?
Din klumpiga padda.
Är inte smärtan i skapandet tillräckligt utan att du ska skära mig?
För bort henne.
Vart var jag? Vad är det nu?
Kommendör Marcus Vinicius önskar en audiens.
Marcus, här?
Vem är Marcus Vinicius?
Min brorson som återvänt från Britannien.
Ja. Be honom komma in.
Han tycks inte ha lytt order.
Ni beordrade honom stanna utanför staden.
Det är sant. Tigellinus.
Anser din brorson-
-att hans erövringar ger honom rätten...?
Jag kan inte tro att han kom in med sin armé.
Han kom nog bara för att hylla-
-sin kejsare och gud personligen.
Ja. Naturligtvis.
En naturlig blygsamhet gör mig blind.
Ja.
Var hälsad, kejsare.
Var hälsad, härförare. Stig fram.
Er farbror har förklarat er våldsamma hängivenhet mot mig.
Det är en glädje att vara en inspiration för mina befäl.
Min lojalitet och mitt liv, Caesar.
Männen har varit borta länge.
De har stridit och dött för er.
De har accepterat veckolånga marscher.
De vill träffa sina familjer, sina kvinnor.
Som du sa, Petronius.
Sådan lojalitet, sådan hängivenhet.
Om mina män hindras från att komma hem-
-kan det påverka moralen.
Förklarade du...?
Tigellinus kanske utelämnade skälen till ordern.
- En miss... - Kejserliga order har inga skäl.
Tigellinus, så buffligt.
Så otacksamt.
Vi önskar att du väntar-
- tills legionerna från Afrika och Asien ansluter sig om några timmar.
Imorgon marscherar ni in i Rom i triumf.
Allt mer behöver folket förströelse...
Eller ska vi säga att även det här handlar om moral.
De kräver ett skådespel.
Att få se hjältar. Ha lite tålamod.
- Nu står det klart för mig. - Får jag tala med min brorson?
Vi har mycket att diskutera.
Naturligtvis.
Jag förväntar mig att ni kommer på festen efter triumfen.
Vi ska försöka göra det underhållande.
En särskild ära, min kejsare.
Nu, en gång till.
Inga lemmar borta?
Nej. Men jag fick ett ordentligt hugg i sidan.
- Du verkar må bra, farbror. - Jag är oförstörbar.
Du får stanna ett tag innan du åker hem till Sicilien.
Jag ska vila mig en månad i Rom.
Om jag minns rätt, är ditt hem den bästa platsen.
Jag har nyligen köpt flera läckra slavar.
En från Spanien med hud som grädde.
Korpsvart hår. Hon är din.
Jag kanske stannar två månader.
I natt får du bo på Plautius lantställe.
Det ligger nära ert läger.
Aulus Plautius, den pensionerade generalen?
Vilka dystra utsikter.
Jag vet. Hans fru är inte heller ung och dessutom dygdig.
Men det är bättre än ett tält.
Jag har lyssnat på det där hela eftermiddagen.
Hans röst låter bra.
Är det sant att han mördade sin fru och sin mor?
Du måste lära dig maktens språk.
Stackars Agrippina och Octavia fick gå hädan-
-för imperiets bästa.
Den nya frun, Poppaea, låter intressant.
En sköka till kejsarinna.
Vilken proletär anmärkning.
En kvinna har inget förflutet när hon är en guds gemål.
Han är vår kejsare.
Vissa i senaten är inte så nöjda med honom.
De vill hellre ha general Galba.
Jag vet inget om politik.
Så länge det finns pengar till armén-
-kommer Rom att stå för evigt.
Välkommen, Marcus Vinicius.
Hälsningar.
Vi har färdats på era vägar i Britannien och Gallien.
Min fru, Pomponia.
Det är en ära att ha er som gäst.
Min tribun, Fabius Nerva.
Männen vill säkert tvätta sig.
Baden är klara. Visar du dem, min kära?
Den här vägen.
Middagen är den nionde timmen.
Väntar ni andra gäster, generalen?
Vi stör väl inte festligheterna?
Nej. Vi lever ett stilla liv här.
"Nej. Vi lever ett stilla liv här."
Här förvandlar vi oss till doftande blommor-
-till ingen alls nytta.
Drusilla skickade bud-
- att den äldsta pojken nästan är lika lång som hon.
När jag åkte bar jag honom på axlarna.
Petronius berättade om en liten slav-
-som får sitta på mina.
På tal om saker som växer, titta på den här.
För ert bad.
Stå upp.
Vilken syn.
Vad händer i arenorna nuförtiden? Är Croton fortfarande mästare?
Jag vet inte.
Har general Plautius aldrig tränat dig som gladiator?
Han kunde vinna mycket guld.
Jag slåss inte.
Slåss du inte?
Du skulle kunna döda 50 nubier i timmen med en arm.
Jag ska prata med din husbonde. Jag kan göra dig till mästare.
Det är en synd att döda.
Svagsint.
Han växte så snabbt att hjärnan slog i taket.
Se, hon står med fladdrande klänning.
Omsvept av gyllene lockar-
-kring de vackra mjölkvita axlarna.
Så stod Venus inför Mars, välkomnade sin älskare.
Ingenting ser jag som inte är perfekt.
Jag antar att du tjänar i huset.
I högsta grad.
- Ditt namn? - Lygia.
Lygia. Du är en fallfrukt.
Jag ska offra ett dussin vita duvor för att minnas vårt möte.
Ert offer kommer att vara fruktlöst.
Den gamle general måste känna till en bra slavmarknad.
Inte bara vacker, utan livlig också.
Det finns inga slavar i detta hem.
Den gamle generalen, som ni kallar honom...
Jag har äran och glädjen att vara hans dotter.
Jag ber om ursäkt.
Tre år i fält har gjort minna sinnen slöa.
Förlåter du mig, Lygia?
Ni har inget att be om förlåtelse för.
De enda kvinnorna jag träffat på länge-
-har varit stackars tråkiga barbarer.
Barbarer?
Kvinnorna i Britannien och Gallien lär vara mycket vackra.
Lygia, jag måste berätta-
- att kvinnorna i Britannien smörjer sig med rådjursfett.
En förståelig önskan att hålla sig varm.
Värmen överförs inte. Bara lukten.
Vad gäller kvinnorna i Gallien...
Deras hår är som repändar.
Inte en rödblond krona med stjärnor.
Deras händer är hårda som vildsvinens skinn.
- Inte mjuka som... - De är iallafall flitiga.
Ja, med att bygga lerhyddor.
Men inte med att väcka en mans fantasier.
Jag är inte alls ledsen.
- Ledsen? - Att Petronius ordnade att jag bor här.
Om allt går som ödet vill, borde han få en utmärkelse.
Ursäkta mig, jag måste gå och duka.
Så ni förstår mitt problem.
De var åtminstone...
- ...tre gånger så många. - Minst.
Jag ställde spjutkastarna i en makedonsk falang-formation.
De barbariska Britterna-
-är sant värdiga motståndare.
De spetsade sig på spjuten som kött på spett.
De stod till fotknölarna i blod.
Förstår du strategin, Lygia? Ser du den framför dig?
Jag ser bara nödvändigheten att försvara sitt hem.
Försvara?
De satte sig upp mot Rom.
Men jag uppskattar mod.
En generals dotter förstår säkert att man inte vill segra över veklingar.
Slaget förlorar sin krydda.
Inte sant, generalen?
- Jag har vuxit ifrån den kryddan. - Var inte blygsam.
Ni tycks inte glädjas åt era legioners erövringar.
En ovanlig attityd hos en romersk kvinna.
Jag är inte från Rom, jag är Lygian.
Lygian? Jag trodde...
Hon är vår adoptivdotter.
Jag förstår. Lygian.
Hennes namn är Callina, men hon föredrar Lygia.
Som barn togs hon till fånga under min kampanj i Lygien.
- En slav, alltså. - Nej. Hennes far var Lygiens kung.
Hon blev min gisslan.
Vi har försökt att gottgöra orätterna med kärleken vi har för henne.
Ni borde avundas sådan kärlek.
Jag avundas taket som täcker dig.
Detta, och alla framtida.
Får en resande avbryta med hälsningar?
- Paulus. - Du är här.
- Vi har räknat dagarna. - Pomponia. Kära Lygia.
Man behöver inte be om frid för er. Det står skrivet i era ansikten.
Paulus, våra två gäster.
Tribun Fabius Nerva och härförare Marcus Vinicius.
Du måste ha sett deras armé längst vägen.
Ja.
- Mina herrar, Paulus av Tarsus. - Vår mycket käre vän.
- Jag vill inte avbryta måltiden. - Vi är klara.
Kom, vi sitter här.
Härföraren?
Du måste vara trött. Vill du ha mat? Ett glas vin?
Nej tack. Jag åt på vägen.
Resans vedermödor försvinner snabbt här.
Ni har alltså återvänt från någon slags resa?
Ja. Antiochia, Korinth.
- Ni är grek. - Nej, jag är jude.
En medborgare i Rom. Men jag är född i Tarsus.
Ja. Norr om Palestina.
Det stämmer.
Ni kommer från en orolig del av världen.
Det har varit mycket oroligheter där.
- Är ni en handelsman av något slag? - Nej, jag är rabbi.
Jag är bara en tjockskallig soldat. Vad i hela världen är en rabbi?
- Jag... - Paul är en lärare.
Vad lär ni ut?
Han lär ut...
- Han lär ut filosofi. - Ja.
Det kan man väl säga.
Visste du att jag hela tiden har lärt dig filosofi?
Jag vet inte mycket om filosofi.
Och vackra kvinnor borde inte ha tid att tänka så djupt.
Själv tycker jag om blommor, Lygia.
Jag skulle vilja se trädgården.
Ni måste göra kvällsronden i lägret.
Ni måste se hur männen uppehåller sig.
Ursäktar ni mig?
Jag är snart tillbaka. I tid till blommarna, hoppas jag.
Berätta allt vi har väntat på att höra.
- Träffade du Petrus? - Hur är vår fiskare?
Jag missade honom hela tiden.
Vart jag än kom, hade Petrus varit där före mig.
I Antiochia sa de att han hade gått till Jerusalem.
Andra sa att han hade gett sig av mot Persien.
Till slut fick jag veta att han var på väg hit-
-och skulle vara här vilken dag som helst.
Petrus i Rom? Fantastiskt.
Allihop.
Att kunna prata med en man som talade med vår Herre, Kristus.
Jag såg resultaten av frön som Petrus har sätt.
Gröna skott spirar. Skörden kommer att bli god.
Överallt kom främlingar fram och ritade fisksymbolen.
Vi pratade om det stora arbetet framför oss.
Det är ett svårt och farligt arbete.
Ända sen du stod inför rätta-
-betraktas kristna med misstänksamhet.
Du verkade orolig i dina gästers närvaro.
Tro mig, jag hade varit försiktig.
Ibland känner jag en önskan att skrika ut budskapet.
Men vi måste tillgripa taktik för att sprida kärlek och tro.
Ha tålamod. Din tid kommer.
De två vitala unga männen. De är Rom.
Om vi kunde undervisa dem, kunde vi undervisa världen.
Marcus Vinicius?
Du ber om ett mirakel.
Det gör jag.
Det gör jag verkligen.
Jag ser fortfarande enbart perfektion.
Om du tänkte på mig, vilket du säkert gjorde...
Liknar jag verkligen en fisk?
Det har inget med er att göra.
Du är för vacker för att vara en ensam konstnär.
Men jag bad dig att vänta på mig.
- Jag kunde bara inte sova. - Inte jag heller.
Natten är ung, Lygia.
Det här stället är ovärdigt för vårt möte. Låt oss åka till staden.
Där är nöjen du aldrig ens drömt om.
Dansare, musiker. De bästa i Rom.
Min farbrors hus byggdes av kärleksgudinnan själv.
Nej. Det är för sent.
Det är omöjligt.
Vi kunde göra diskretare planer.
Vad sägs om imorgon? Du ska väl se min triumfmarsch?
Det blir en hejdundrande fest.
Nej. Jag vill inte se din triumfmarsch.
Jag måste gå in. God natt.
Säg mig.
- Vad är det? - Vad?
Vad är det du ser som du inte gillar?
Jag skulle ljuga om jag sa att jag inte attraheras av er.
- Men då... - Men jag gillar inte det jag hör.
Framgången föder nya fiender.
- Vem har berättat saker om mig? - Det har ni själv.
Hemska berättelser om erövringar och blodspillan.
Vad är erövringar?
Det är bara ett sätt att ena och civilisera världen.
- Man måste spilla lite blod då. - Nej.
Det finns ett mildare och kraftfullare sätt att göra det.
Utan blodspillan och krig.
Utan slavar och fångar fastkedjade vid era segerrika vagnar.
Det måste finnas slavar. Vem ska arbeta?
Paul pratar om en värld utan slavar.
Den lumpna filosofen-
-borde inte fylla dig med sånt nonsens.
Hur kunde jag tro att ni skulle förstå?
Jag önskar du vore en slav.
Jag hade betalat väl. Ett pris värt en kungadotter.
Och tagit mig till Sicilien med resten?
På ett speciellt fartyg.
Vilket sätt att vinna en kvinna.
Att köpa henne som ett djur.
Ni måste ha en falsk säkerhet i själ och hjärta.
I er manlighet, Marcus Vinicius.
Ni måste förakta er i hemlighet.
Du glömmer att du är Roms gisslan.
Kom tillbaka, gisslan.
- Nej. - Ur vägen.
Jag vaktar henne.
På vem order? Vem är du?
Jag är Ursus. Jag vaktade hennes far, kungen.
Jag vaktar henne nu.
Vakta henne väl, gråhårige koloss.
Vakta henne väl.
Det var en kort romans.
Det finns alltid vapen som kan fälla en duva.
Herre, förlåt min ilska och elakhet.
Jag vet inte vad som tog åt mig.
Det var frestelse, kanske.
En självisk önskan om att han fick se ditt ljus.
Mer för min skull än för hans.
Ändå ber jag att han en dag ska känna glädjen av din kärlek.
Jag ber med hela mitt hjärta.
Kaptenen. Varför dröjer det?
Kejsaren har inte visat sig på balkongen.
Ni kommer att höra trumpeterna.
Roms gudar.
Mäktiga.
Eviga.
Under vars beskydd Rom regerar världen.
Hör oss.
Vi dyrkar er.
Venus.
Kärlekens gudinna.
Vi dyrkar.
Mars, krigets gud.
Vi dyrkar.
Juno, himlens gudinna.
Vi dyrkar.
Jupiter, gudarnas fader.
Vi dyrkar.
Och Nero, hans gudomliga son.
De är otåliga, ers gudomlighet.
Är de otåliga? Mitt tålamod, då?
De underhålls, men vem underhåller mig?
Jag slavar för dem. Jag har inget privatliv.
Ni är solen på deras himmel. Har solen ett privatliv?
Solen har natten. Jag förväntas skina jämnt.
För vem? För folket.
För den illaluktande pöbeln.
Det är så varmt idag.
Roms hetta trycker mig, kväver mig.
De begär för mycket. Pöbeln torterar mig.
Jag hatar bara Rom mer än de.
Pöbelns unkna andedräkt översvämmar mitt hem.
Min trädgård.
Jag önskar...
Jag ska genast utföra er önskan.
Jag önskar att pöbeln hade en hals som jag kunde skära av.
Det kunde göras om er önskan var lag.
Typisk lösning av en slaktare.
Tigellinus skulle beröva er det enda en konstnär behöver:
- Sin publik. - Men de irriterar mig.
De irriterar mig.
Lever jag för dem, eller de för mig?
Olyckligtvis måste en härskare ha undersåtar att härska över.
Befolkningen är ett nödvändigt ont.
Det är lätt för Petronius att prata, men bördan vilar på er.
De enda axlarna i världen som kan bära dem.
Det är sant, eller hur?
Det är ensamt att vara kejsare.
Ännu mer ensamt att vara ett geni.
Du är den enda som förstår min komplicerade natur.
Är inte det ett tema för en dikt?
Det är temat för ett epos.
Men för att skriva den, måste ni genomlida den.
Ja.
Var är Poppaea? Var är min kejsarinna?
Här. Alltid vid er Sida.
Kom. Du har rätt, Petronius.
Jag måste känna det, leva det.
Håll dig nära, Petronius.
Håll dig nära i min svåra stund.
Var hälsad, Nero, Jupiters son.
Titta, kejsaren.
- Hustrumördare. Modermördare. - Tyst, vi blir alla...
Alla vet det. Han är ett odjur.
Tyst.
Ingen människa är ett odjur.
Han är bara sjuk.
Sjuk i själ och hjärta.
Du hade rätt, Petronius. Så de älskar mig.
Sannerligen.
Kom ihåg, du är bara människa.
Marcus Vinicius.
Var det han som besökte Nero igår?
En man att hålla under uppsikt.
Vad jag har hört tål han verkligen att studeras.
Vad muttrar du om Poppaea?
Kom närmare.
Se, de marscherar som de slåss. Starka, modiga, obevekliga.
Våra obetvingliga barn.
Vi måste ta dem till våra bröst.
Ja, min herre.
Nå.
Äntligen är hjälten här.
Vanligtvis brukar man skämmas för sina släktingar-
-men idag var jag stolt över dig.
Det var varmt i hippodromen.
Kejsaren avgudar dig.
Han kallade dig sitt modiga barn.
Om du spelar korten rätt kan du bli ståthållare. Kanske i Egypten.
Sätt dig. Ta det lugnt innan du tar ditt bad.
Som du vill.
Smaka det här. Från Olympens vingårdar.
Era sicilianska vingårdar är ingenting i jämförelse.
- Nå? - Vad säger lagen om gisslan?
Gisslan?
Kan de köpas, bytas?
Tja...
Jag antar att gisslan är en kvinna.
Helt och hållet. Vad säger lagen?
När du ser vad jag har glömmer du allt annat.
Hon är...
Här är hon.
För hit henne.
Din utsökta vildblomma från Spanien.
- Jag har glömt hennes namn. - Ni kallade mig Eunice.
- Tyst. - Just det.
Eunice.
Lyft hakan.
Har du sett sån hud?
Vänd dig om. Sakta.
Felfria proportioner.
Håll armarna bakom huvudet.
Man önskar man var skulptör.
Förtjusande.
Nog med min entusiasm. Hon är härförarens nu.
Ta henne till hans rum.
Jag går inte.
Vad säger du?
Ge inte bort mig.
Piska mig, slå mig, men skicka inte iväg mig.
Skicka mig inte från er.
Du kan stanna här. Jag vill inte ha dig.
Vill du inte ha henne?
Jag kunde ha fått sex arabiska hingstar för henne.
Behåll henne. Hon är din.
Vid Juno.
Ge henne fem piskrapp.
Ger ni inte bort mig?
Det beror på ditt uppförande.
Ja.
Ja, min gode herre.
Piska försiktigt.
Skada inte hennes hud.
Nej, herre.
Kan man köpa en gisslan?
Var är denna ädelsten?
Hemma hos Plautius.
Du skulle ha sett henne.
En livlig ung lygian.
Lygian?
Han fick ta hand om ett barn-
-för några år sen. Jag hade glömt.
Hur kan jag få henne?
Staten ansvarar för gisslan. Hon tillhör Nero.
Perfekt. I stället för Egypten-
-kan ha ge mig Lygia. Vi går till palatset.
Plautius kanske inte gillar det.
Hon kommer att göra det.
De har gjort henne till en adopterad dotter.
Filosofer, lärare, dårar.
Hon ska inte tänka, utan känna.
Om Plautius betraktar henne som sin dotter, är det etiskt?
Han var en general i imperiet.
Jag ska ha henne till varje pris.
Jag känner en viss frustration.
Är din lilla barbar med på planerna?
Hon kommer att spinna som en katt.
Jag önskar jag hade ditt självförtroende.
Jag har aldrig upptäckt äkta värme hos någon kvinna.
Min kära vackra herre.
Jag älskar er så.
Hur kan jag låta er veta det?
Öppna.
Öppna i kejsarens namn.
Jag har order från kejsaren.
- Ja? - Gisslan, Lygia.
Jag är beordrad att ta henne till palatset.
Hon är ingen slav.
Hon är vår dotter.
Jag måste ta henne genast.
Vänta här.
Är du gisslan, Lygia?
Ja.
Välkommen till Neros kvinnohus.
Jag heter Acke. Jag bestämmer här.
Får jag fråga varför jag är här.
Du har dragit till dig kejsarens uppmärksamhet.
Du har beordrats till festen.
Men kejsaren har aldrig sett mig.
Det måste vara en annan anledning.
Nero beordrade dig hit som jag beordrades hit för sju år sen.
Han älskade mig mer än han visste.
Förbered badet, liljeolja.
Hämta klädet med pärlor från Persien.
Och ett gyllene bälte.
Det här är ingen ära.
Du är uppvuxen i Plautius familj, inte sant?
Ja. Känner du dem?
Jag känner till dem.
- Lyssna på mig. - Ja, ja. Prat, prat.
Alla tror sig ha hår som en drottning.
Den här har åtminstone möjligheter.
Vad skulle du berätta.
Att du är Neros utvalda gäst.
Du är i händerna på världens härskare.
Det får du betrakta det som din lycka och ditt öde.
Gisslan, Lygia.
Följer du inte med?
Kejsaren bad mig inte.
Hon borde beskrivits av en poet, inte en soldat.
Allt är där, utom leendet.
Det får du ta hand om.
Petronius har rätt.
Jag önskar jag vore poet.
Du fördes hit under stor ära.
Jag förtjänar ett leende för det.
Det var älskvärt av er.
Tio stora, starka pretorianer understödde min villighet.
Bra sagt, Lygia.
Men dyrbara varor vaktas alltid noga.
Du hör hemma här.
En kungadotter i ett palats.
Du borde ha en naturligt aptit för det här.
Men du verkar ha aptit på annat också.
Har inte din gamla filosof, Paulus-
-berättat om det?
Eller har han bott i en grotta hela livet?
Du borde ha sett min triumfmarsch idag.
Jag höll utkik, men du var väl kedjad till ett persikoträd.
Här. Universalmedlet mot all förtegenhet.
Du har rätt.
Din mun har sin egen sötma.
Det kommer jag att tycka.
Se inte så rädd ut.
Jag är ingen hjärtlös krigsmaskin.
Jag rusar inte på som en sten från en katapult.
Du måste bara slappna av och...
Jag kan inte tänka på någonting.
Jag ber bara om att detta tar slut, så att ni kan skicka hem mig.
Hem?
Ja.
Var hälsad, Nero
Var hälsad, Nero.
Har du sett din kejsare och gud så här nära förut?
Nej, jag har aldrig sett Nero så här nära.
Samma ansikten.
Samma näsor.
Alla gröna.
Prova en rubin som omväxling.
Är det gisslan jag tog hit?
Ja, ers gudomlighet.
Vinicius har ett gott öga.
Hon är utsökt.
Ni är generös.
Ni kanske ville ha henne för er själv?
Ja.
Vad tycker du, Petronius?
En vinranka i klänning-
- skulle få min brorson att säga att den är vacker.
Ni har ju ett förträffligt omdöme.
Ni har säkert redan sett-
-att hon har för smala höfter.
Ja, det är precis vad jag tycker.
Poppaea, en kvinna bör aldrig bedöma en annan.
Hon har inte den rätta körteln.
Är inte det roligt?
Bland gudarna är er humor unik.
Kära Petronius.
Ja.
För smala höfter.
Sjung för oss, gudomlighet.
Sjung för oss.
Jag tog nästan ett tragiskt beslut.
Jag hade bestämt mig att inte sjunga ikväll.
Vi bönfaller dig.
Jag har ont i halsen.
När man har en gudomlig talang, bör man inte riskera den.
Men jag är inte den enda som lider.
Min kejsarinna har huvudvärk.
Det enda som kan lindra hennes smärta-
-är ljudet av min röst.
Ni lovade att sjunga. Annars vore jag inte här.
Jag är helt oförberedd.
Jag måste komponera medan jag sjunger.
Bravo.
Ni får nöja er med det.
Min hals.
Se på Croton. Han har dödat 300 motståndare.
Han kunde vrida huvudet av Ursus i ett nafs.
Orpheus måste vara gul av avund nu.
Jag är som ett ljus bredvid solen.
Vad säger du, Petronius?
Jag säger att era verser är alldagliga och passar bara elden de hyllar.
Farväl, Petronius.
Vilket fel finner du i dem?
Era verser vore värdiga Ovidius, Vergilius, Homeros.
Men de är inte värdiga er.
Elden ni beskriver flammar inte tillräckligt.
Den är inte allomfattande.
Om Lucanus hade skrivit verserna hade jag kallat honom geni.
Men ni kan skapa verk som världen aldrig har sett.
Därför säger jag det rakt ut.
Ni måste jobba hårdare.
Gudarna har givit mig talang, men även nåt värdefullare.
En sann domare och vän.
Jag var nöjd med att nå Homeros nivå. Du har öppnat mina ögon.
Då står alla, födda som ofödda, i skuld till mig.
Du har rätt.
Min eld brann inte tillräckligt häftigt.
Vet du varför?
Jag har aldrig sett en stad som brinner.
Du sa att man måste uppleva det för att återskapa det.
En skulptör har sin modell. Jag hade ingen modell.
Att bränna en stad för att skapa ett epos.
Det är att ta konsten för långt.
Snart är våren förbi.
Sommarhettan sätter in.
Vilken stank kommer att stiga från Rom.
Jag flyttar hovet till Antium.
Du såg inte Crotons mästerliga slag.
Jag är inte den enda.
Vinicius har knappt lämnat henne med blicken.
Hon måste vara spännande.
Jag måste se det själv.
Det var en rättvis match.
Ni verkar nöjd med min present.
Är det tillräckligt för era tjänster?
Eller är det inte det?
Vet du, min sköna?
Har han berättat?
Jag tyckte det borde komma från er.
Lygia, jag har gett dig till Marcus Vinicius-
- som belöning för hans tjänster på Slagfältet.
Din beskyddare är inte längre Plautius.
Du tillhör Vinicius hushåll.
Vid närmare inspektion är det en fin belöning.
Kanske överdriven.
Utom, som ni så vist observerade.
Just det.
För smala höfter.
Låt oss hälsa på gästerna.
Nu vet du, Lygia.
Jag som trodde jag kunde älska er.
Använd din skönhet, bo med mig. Älska som du borde.
Vad gör det för skillnad om jag älskar, nu när ni äger mig?
Ni behöver bara befalla.
Den tomma befallningen.
Ja, jag äger dig. Det inser du väl?
Jag kan låta piska dig tills du älskar mig.
Ta mig till ert hus. Gör vad ni vill.
Ni kommer bara att höra en bön för er.
- Lygia. - Härförare Vinicius.
Kejsarinnan vill träffa er genast.
Nåväl.
Ta flickan till Gaius Petronius hus.
Överlämna henne till Anaxander, slavarnas chef.
Ja.
Tårar har bara en funktion.
Som förspel till glädje.
Minns det medan du väntar.
Du verkar ha svårt att hävda äganderätten.
En ung märr gillar att streta emot.
Konflikten mellan män och kvinnor är slöseri med tid.
Det tar så mycket...
Så mycket av vitaliteten.
Bra sagt, kejsarinna.
Jag är inte din kejsarinna.
Jag är Amons prästinna och du är ormen.
Din tunga är giftig.
Jag tycker om gift, Marcus.
Det kan ta tid att förvandlas till orm.
Det kan jag ordna.
Det är härförare Vinicius befallning.
Här. Vad klumpigt av mig.
Jag känner symbolen trots att jag inte är en av er.
Ha mod, mitt barn.
Kom.
Ditt öde avgörs av världens mäktigaste kraft.
Ske hans vilja.
Aulus, du måste sova.
Jag kallar på dig när jag hör från Ursus.
Vi borde höra av Ursus snart.
God morgon.
Vi kanske ska ignorera formaliteterna.
Säg åt Lygia att jag ska hämta henne.
Vi har inte sett Lygia sen hon togs från oss.
För hit Lygia genast.
Vi vet inte var hon är.
- Ni ljuger, general. - Jag ljuger inte.
Ni har min ed som romersk officer.
Ni kan söka igenom huset om ni vill.
Vägrar ni att säga mer?
Bara att ni kränkte vår gästfrihet-
-på grymmast möjliga sätt.
Gästfrihet.
Ni glömmer våra lagar om gisslan.
Kejsaren gav Lygia till mig. Hon är min egendom.
Ni glömmer vad som hände med Rom.
Med världen.
Det är sådana lagar som blir dess fall.
Er kejsare, Nero, badar i sin egen vanära.
- Snälla Plautius. - Jag förstår er oro.
Jag hoppas jag kan glömma det jag hörde.
Marcus.
Min kära unga Marcus.
Jag kallar dig det, för du skulle kunna vara min son.
En kvinna i mina år märker saker.
Lygias ögon drogs till dig. Jag såg det.
Det hade de inte gjort om du innerst inne-
-var så här kall, så obarmhärtig.
Sök i ditt hjärta och se sanningen om vem du borde vara.
Om du ändå kommer tomhänt-
-fyll din tomma mage.
De säger sig inget veta. Plautius ljuger.
Glöm hela infallet och följ med till Antium.
Det är nåt märkligt med Plautius hem.
De pratar inte ens som romare.
Deras vän från Tarsus, som heter Paulus.
Sa du Paulus från Tarsus?
Han är nån dåraktig filosof jag träffade.
Paulus från Tarsus.
Stackars Marcus.
Detta är hög dramatik.
Du valde ett kärt ägg i de kristnas bo.
Hon är kristen och de kristna har tagit henne.
Kristen. Är det de som dyrkar en död snickare?
Just det.
En jude som hette Kristus gjorde uppror mot staten.
Han blev korsfäst i Palestina.
Det är en hemlig sekt.
Den består av judar, greker och andra-
- som träffas i hemlighet och sprider sin vidskepelse.
De oroar Nero och senaten.
Tigellinus tar alltid in dem till förhör...
Tigellinus får börja söka efter henne.
Vänta lite.
Det är inte bara ovärdig.
De kristna kan vara påhittiga.
De kommer bara att gömma henne djupare.
Ska jag ansluta mig istället?
Jag känner en grek som heter Chilo.
Han är en spåman, astrolog och tydare av mysterier.
Han kan säkert visa vägen till din Lygia före kvällen.
- Anaxander? - Ja.
Vet du var Chilo bor?
- Ja. - Min brorson måste dit genast.
- Följ med honom. - Ja.
Ditt råd verkar gott. Jag ger greken en chans.
- Ta med henne till Antium. - Jag meddelar.
Är inte kärleken galen, Eunice?
Fråga inte mig. Jag är en av de galna.
Älskar du någon?
En gammal kvinna spådde en gång-
-att jag skulle få både smärta och glädje.
Det kan man säga om vem som helst.
Hon uttalade ett rim som gömde mitt sanna öde.
Nå?
Snart ska Venus uppstiga Ur det violetta Medelhavet
Med två älskare i sina armar Hon mot evigheten bär
Vem älskar du? Anaxander?
Mirmillion?
Bor han inte i huset?
Det gör han, min herre.
Om jag sa att du idag ska möta mig vid Medelhavet?
Jag skulle svimma av lycka. Men ni har inte sagt det.
Gör dig då klar för Antium.
- Du har inte svimmat än. - Jag har ingen tid.
Jag har ingen tid.
Ja.
Ni har kommit till rätt person.
Kan du hitta flickan?
Jag måste först bekräfta att hon är kristen.
- Läser ni grekiska? - Hjälpligt.
Se här. Vad står det?
- "Jesus Kristus, Guds son, frälsare." - Precis.
Det är deras guds namn.
Lägg märke till begynnelsebokstäverna.
Hur utläses de?
I-C-T-H-U-S. Icthus.
Det grekiska ordet för fisk.
Har ni sett en fisksymbol?
Varför skulle jag ha sett...?
- En gång ritade hon en. - Deras igenkänningstecken.
Kristna fångas med en fisk.
Hur hittar jag henne?
De har ritualer på nätterna-
- i vissa grottor och gamla ruiner utanför staden.
- Är det ett möte ikväll? - Möjligen.
Men det är farligt. De är hundratals.
Gladiatorn Croton får beskydda dig.
Croton? Det blir bra.
Vi träffas vid solnedgången.
Men jag behöver andra vapen.
Något litet i förskott kanske?
Ser ni hur de samlas, i hemlighet som tjuvar och mördare.
- Det är mannen jag träffade. - Hon är säkert här.
Jag döper dig i Faderns, Sonens och den Helige andens namn.
- Vad gör han? - De kallar det dop.
Ett ont bad i svart vatten.
Det finns vissa här som fortfarande tvivlar.
Som inte har accepterat dopet.
Vår Herre Jesus förstod det-
-och välkomnade frågor som de frias rätt.
Men det finns en bland oss som vi har väntat länge på.
Som var där när folk samlades och frågade Kristus.
Som hörde svaren från hans egna läppar.
En man som såg Jesu ansikte och rörde hans hand.
Fiskaren Simon, som kallas Petrus, från Jerusalem.
Herrens första apostel.
Ovärdig som jag är sa Jesus till mig:
"Du är Petrus, klippan jag ska bygga min kyrka på."
Han har lett mig till Rom-
- så att vi tillsammans kan börja bygga hans kyrka.
Jag tackar er för er tillit för en-
-vars röst ni endast har hört i era hjärtan.
Jag hörde hans röst vid Galileiska havet.
Vi var fiskare.
Vi hade fiskat hela natten utan att fånga någonting.
Vi var frusna och mycket trötta.
När vi närmade oss land ropade någon mitt namn.
Jag såg en man stå där.
När jag såg honom försvann tröttheten och mitt hjärta blev lätt.
Jag svarade: "Ja, vän."
Han frågade om han fick komma ombord-
- för att prata till folket som samlats på stranden.
Vi bad honom stiga på.
Han pratade om det kommande kungariket i himlen.
Plötslig kände jag i hjärtat att han var den utlovade Kristus.
När han var klar sa han:
"Kasta era nät på djupt vatten."
På ett ögonblick var våra nät fulla.
Han såg min förundran och sa:
"Var inte rädd. Från och med nu ska du fiska efter själar."
Han bad mig följa honom, vilket vi gjorde.
Jag och mina bröder, Jakob och Johannes.
Vi följde honom genom hela landet.
Andra anslöt sig och till slut var vi 12.
Till de hungrande och törstande gav han mat och dryck.
Till de sjuka och trötta gav han hopp och frid.
Kan någon annan än Guds son ge sådana gåvor?
Kan någon annan än Guds son hejda stormen?
Kunde någon annan ha väckt Lazarus från de döda-
-och givit frid åt Maria Magdalena.
Ändå förnekade jag denne man.
Han förutspådde själv att jag skulle, vid vår sista måltid.
"Herre", sa jag, "jag följer er båda i fängelse och i döden."
Men han svarade:
"Petrus, i natt innan tuppen gal-
-ska du förneka mig tre gånger."
Och det gjorde jag.
Tre gånger utanför domarnas hus.
När de anklagade mig sa jag:
"Jag känner inte denne man."
Jag förbannar min svaghet inför döden.
Sen gav de honom ett kors och piskade honom.
Vid Golgata-
- korsfäste de honom med en törnekrona på huvudet.
Men i sitt lidande sa Jesus:
"Fader, förlåt dem, de vet inte vad de gör."
Endast Guds son kunde ha förlåtit dem-
-så som han förlät att jag förnekade honom.
Men döden kunde inte besegra honom.
Rummet där vi satt och sörjde-
- fylldes plötslig med ljus och vår Herre stod framför oss.
Vi såg hans händer som spikarna hade genomborrat-
-och vi visste att han var vår Herre.
Vi hörde hans röst: "Frid vare med er."
Han befallde oss att predika hans heliga ord till alla.
Helgade är de svaga för dem tillhör himmelriket.
Helgad är de sörjande för de ska tröstas.
Helgade är de saktmodiga för de ska ärva jorden.
Helgade är de som hungrar efter rättfärdig het-
-för de ska mättas.
Helgade är de barmhärtiga.
Helgade är de renhjärtade för de ska se Gud.
Helgade är fredsmäklarna för de ska kallas Guds barn.
Men Jesus ber oss även att lyda de bud-
-som Gud gav till profeten Moses.
Lyd de som styr er och deras lagar.
Även om ni lider under dem-
- och bevittnar ondska som övergår ert förstånd-
-hota inte med våld tillbaka.
Jag säger vidare med Jesu ord-
- att den som slår din högra kind, vänd honom även den vänstra.
Älska din medmänniska som dig själv.
Det du vill att andra ska göra mot dig, ska du göra mot andra.
Älska dina fiender. Välsigna dem som förbannar dig.
Gör gott mot dem som hatar dig.
Be för dem som kränker dig och förföljer dig.
O, tro på honom.
Uthärda allt i hans namn, så att ni kan leva i sällhet.
Från evighet till evighet.
Amen.
Uthärda allt i hans namn, så att ni kan leva i sällhet.
Slår jag honom kan han inte vända andra kinden till.
Jag vet inte. Han har ett visst mod.
Kommer ni till oss imorgon för att träffa Petrus och Paulus?
Vi måste vänta, vi kan vara övervakade.
God natt, far. God natt, mor.
Där. Där är hon.
- Nå, härföraren? - Kom.
Jätten verkar stark som den kretensiska tjuren.
- Kan du ta honom? - Jag kan vrida honom torr.
Vänta. Vi är förföljda.
- Jag hör ingen. - Jag har hört tre gånger.
De stannar när vi stannar. Gå till huset.
- Men vad ska...? - Gå till huset.
Inte längre, härförare.
- Stig åt sidan. - Jag har inte fått betalt.
Det är bara ett litet jack, men de blöder alltid mest.
Varmt vatten.
Jag hämtar salva.
Gjorde du det också, Ursus?
Nej. Det är ett gammalt ärr.
Ärr? Från vad?
Förmodligen en stridsskada.
Han är en av Neros bästa generaler, inte sant?
Här. Det är dags att sova, Nazarius.
- Men mamma, ser du det stora svärdet...? - Ja.
- Tvätta såret ordenlig först. - Ja.
Kom, Ursus.
Ursus vill prata med er.
- Ja? - Jag vill be om förlåtelse.
Jag dödade er vän.
Dödade du Croton?
Jag sa du skulle bli mästare. Dödade du greken också?
Den andre försvann.
Det kan jag tro.
Säg att ni förlåter honom.
För vad? Crotons yrke-
-var att döda.
Varför dödade du inte mig?
Enligt vår tro är mord en synd.
Jag minns.
Han borde ha dödat mig. Det borde ni ha sett till.
Men istället tar ni hand om mig.
Du har besegrat mig.
Du behöver inte gömma dig.
Jag ska inte komma efter dig mer.
Du har blivit av med mig.
Du kunde se gladare ut.
Så får det bli.
Marcus.
Du vet att jag inte hatar dig.
Lygia.
- Äh, Marcus. - Din ljuvhet.
Detta är skönheten.
Jag borde ha vetat det när jag såg dig på mötet.
- Var du där? - Ja.
Jag borde ha vetat vad jag önskade, att du blir min fru.
Vill du det?
Vill du bli min största triumf?
Ja, Marcus.
Packa vad du behöver.
- Skynda dig. - Jag ska.
Vi åker till Antium.
Det blir en bröllopsceremoni som världen inte har skådat.
Men även det blir förlorade ögonblick.
Paulus kommer snart.
Jag vill be om hans välsignelse. Han kanske kan säga några ord.
Vilka ord? Har du inte hört tillräckligt?
Du har blivit döv för allt livet har att erbjuda.
Hörde du Petrus och Paulus tala?
Hörde du något orätt?
Jag hörde en gammal man tala i gator.
Om du tror som dem-
- tror du att en ko är en tjur och en oxe är en get.
Kära Marcus.
Jag trodde att du skulle börja-
-att förstå varför.
Så ja.
Är det symbolen för din Gud, Kristus?
Det är korset han korsfästes på.
Jag kan acceptera din Gud, om det gör dig lyckligare.
Det begär jag inte.
På Sicilien ställer vi upp ett stort kors.
Jag sätter upp en skulptur av Kristus-
-av den finaste marmor.
Petrus får berätta hur han såg ut.
- Lyssna på mig... - Det är inget besvär.
Med så många gudar finns det plats för en till.
Det är inget villkor för att vi ska få varandra.
Jag hoppas och ber att en dag-
-finns bilden av Kristus i ditt hjärta.
Mitt hjärta tillhör dig.
Han får inte plats där.
Det får han.
Jag bär honom alltid i mitt med dig.
Ta ut honom om han betyder så mycket.
- Gör dig av med honom. - Ser man på.
Trevligt att se er på fötterna igen.
Vi var riktigt oroade i natt.
Paulus.
Marcus har bett mig att bli hans fru.
Det har säkert bringat henne stor lycka.
Du ser att jag älskar honom.
Jag försökte bara förklara att...
Det finns andra saker. Jag menar...
- Jag förstår. - Det gör inte jag.
Jag accepterar symbolerna för hennes Gud.
Hon behöver inte acceptera mina.
Vad mer kan jag göra?
Marcus.
För vissa av oss tar det månader, år-
-av funderingar över våra liv-
-över mänsklighetens historia...
Vad mer ska jag göra?
Du äger slavar, inte sant?
Hundratals. Varför det?
Jesus vill inte att någon är i bojor.
Ge dem friheten.
Men de är mina. Jag äger dem.
Man kan inte köpa människor.
Tron på Kristus bygger på kärlek.
Han ber alla att älska varandra.
Det sa din gamle fiskare. Ska jag älska hela mänskligheten?
Ska jag älska egyptier, perser?
Resten som vill döda mig?
Han du tänkt på att-
-sluta strida mot dessa människor?
Att du kan besegra dem med kärlek?
Ja, du tämjer vargar med en fjäder.
Ni har en gnällig tiggare till gud.
En gud för slavar och utstötta som du själv.
Men det är inget för Lygia.
Vi lämnar dessa galna ord. Ta din kappa.
- Ett ögonblick till. - Vi har förlorat för mycket tid.
Du blir Marcus Vinicius hustru.
Inte en slav till en korsfäst snickare.
Försök att förstå min tro, min djupa övertygelse.
Tvinga mig inte att välja.
Menar du mellan mig och Kristus?
Ja, välj.
Jag delar dig inte med Kristus eller någon annan man.
Förstår du inte?
Om du inte försöker förstå, förstörs det vi känner.
Vi förstörs.
Din kärlek för Lygia, hur stor den än är-
-är liten jämfört med den för mänskligheten.
Vad är det för kärlek som erkänner en som är större?
Har du blod eller vatten i ådrorna?
Vilken sorts gift sprider du?
Följer du med, Lygia?
Lygia.
Nej, käraste.
Två gånger har jag varit en dåre.
Men jag håller mitt ord.
Du kan gå. Jag ska inte berätta vad jag har sett.
Någonting göms bakom dina ord.
De slår mot Rom och romersk lag.
Om Roms styre hotas får du smaka på mitt svärd.
Jag nästan...
Jag ville följa med honom.
Lygia.
Även vår Herre blev frestad.
Din styrka kommer att få sin belöning.
Jag vet det.
Ja, ja.
De kejserliga trädgårdarna, på boskapsmarknadens plats?
Ja, ers gudomlighet.
Varje palats på sin egen sjö-
-med de ovanligaste vattenfåglar.
Djurstanken kommer inte längre att stiga uppför kullarna.
Nej, de ska planteras med rosor.
Phaon, du är en arkitekt som kunde ha planerat Olympen.
- Jag har med mig mat. - Ta bort det.
- Det levandegörs... - Ni har inte ätit idag.
Bort med det, allihop.
Ni irriterar mig.
Varför stirrar du på mig, Acte?
Min herre...
Jag kan bara säga...
När allt detta är borta, minns Actes ansikte.
Varför skulle jag minnas dig?
Ingen älskar er som jag.
Jag befaller dig att sluta!
Jag kan inte.
Förlåt mig.
Hon har i åratal varit en tagg i min sida.
Nu ska taggen avlägsnas.
Du är förvisad från Rom och från min åsyn.
En dag kommer ni att behöva mig.
Då kommer jag till er.
Är det inte avskyvärt-
-med kreaturlika kvinnor?
Vilken renhet finns det inte i eld?
Mitt nya Rom ska uppstå-
-ur slingrande, levande flammor.
Vad tror du Petronius skulle säga?
Tvivlar ni på hans gillande?
Jag minns hans märkliga blick när ni först fick idén.
- Jag skulle vara försiktig... - Nej.
Petronius uppskattar mitt geni.
Men han kanske inte förstår-
- medlen jag måste använda för att uppnå mina ändamål.
Han verkar förnöjsam för tillfället.
När Tigellinus kommer ska jag kalla på honom.
Detta måste avslöjas för honom med intelligens-
-och ärlighet.
Ja.
Så där.
Marcus.
Du vinner.
Du har bara vunnit två partier på tre veckor.
Tråkar det ut dig?
Jag har mött min överman.
Du kanske har mött något annat.
Jag har inte fått-
-någon förklaring på varför du gav upp-
-din kristna gisslan.
Din nyfikenhet bryter igenom.
Jag sprängs nästan.
Det är mycket enkelt.
Din grek ledde mig till Lygia och en massa idioter.
Jag sa saker jag aldrig trodde jag skulle säga.
Om de inte var så dumma-
-hade jag legat i bitar i kloakerna.
- Fascinerad? - På sätt och vis.
Ja?
Kejsarinnan vill träffa er.
Genast.
Du får fascineras vidare.
Jag har kallats av min.
Detta bådar inte gott.
Blir inte kejsaren arg om...?
Poppaeas utsvävningar stimulerar bara hans egna.
Nero är upptagen med något nytt.
Han har undvikit mig.
Är min herre oroad?
Dubbla vakter och igår-
- färdades Tigellinus och hans slaktare till Rom.
Jag känner något märkligt i görningen.
Åh, min herre.
Till och med din lilla sång handlar om döden.
Det är bara 0rd.
Jag sjunger den med glädje.
För sådan kärlek jag känner kan aldrig dö.
Som vanligt gör ni en stolt entré.
Jag kommer stolt så fort mina ben bär mig.
Som vanligt sardonisk och oangripbar.
Oangripbar?
Jag har aldrig blivit så villigt och skickligt besegrad.
Jag tror varje 0rd utom "besegrad".
Jag vill besegra dig, Marcus.
Som spindeln som äter sin partner när han inte längre behövs?
Någonting i den stilen.
Du lär vara på väg till Sicilien.
Jag har varit borta i tre år.
Seglar du härifrån eller via Rom?
Rom? Det är väl en omväg?
Då ska jag vara rak.
Jag känner till din kristna gisslan.
Jag har ögon och öron bland pretorianerna.
Och en famn eller två?
Möjligen.
Hittade du henne?
Naturligtvis.
Men jag var en dåre och klippte av hennes band.
Klippte av fullständigt?
Fullständigt.
Det gläder mig.
Marcus.
Vet du hur jag tröstade mig när du försvann från festen?
Inga namn, kära kejsarinna.
Jag tröstade mig med tanken på din död.
Jag smekte ditt avhuggna huvud-
- och fick dig att rynka på pannan genom att dra dig i håret.
Vad stoppade er?
Det är dumt att döda dem man hatar. Då kan man inte göra dem illa.
Jag hatade dig, Marcus.
Jag är glad att ni ändrade er.
Men om hon förhäxar dig igen kommer jag att veta det.
Eftersom jag inte hatar henne bryr jag mig inte om att skada henne.
Ni skulle väl inte vända andra kinden till?
Jag vet inte vad du menar.
Men min mun är här.
Var är Petronius?
- Har du kallat honom? - Ja, Caesar.
Kalla honom igen. Säg...
Jag har väntat på dig.
Jag har saknat er.
Förlåt mig om jag har försummat dig.
Jag har varit nedsjunken i mitt geni.
Jag anar ny inspiration.
Dina aningar är rätt.
Lyssna på mig, allihop.
Min bristande uppmärksamhet de senaste dagarna-
- som har hållit er från mig tvingar mig att betunga er-
-med en sann konstnärs svårigheter.
När jag sjunger och spelar har jag visioner som jag aldrig drömt existerar.
Världen är min.
Och min att förstöra.
Musiken öppnar nya världar för mig.
Drar undan skynket för nya behag.
Jag kan se Olympen-
- och en vind sveper över mig från bortom jorden.
I de stunderna-
- känner jag, en Gud, mig lika futtig som grus.
Detta är en dag för ärlighet.
Låt mig öppna min själ för er.
Tror ni inte att jag vet-
- att man kallar mig modermördare och hustrumördare?
Tycker att jag är ett monster.
Tyrann?
Men det finns något de inte inser.
En mans handlingar kan vara grymma, även om han själv inte är grym.
Det finns ögonblick, käre Petronius-
-när musiken smeker min själ.
Jag känner mig mild som barnet i vaggan.
Tro mig.
Alla borde känna er som vi gör.
Bara då kunde de uppskatta er.
Man säger att jag är galen.
Jag söker bara.
Det vanliga livets tomhet och smärta gör mig deprimerad.
Jag måste överträffa människorna i både gott och ont.
Jag måste bli större än en människa för att bli en ojämförlig konstnär.
Vet ni varför jag dömde min fru-
-och min mor till döden?
Jag gjorde det för att, för en okänd värld-
-göra det största offret en man kan göra.
Nu, tänkte jag, kommer dörrar öppnas-
- genom vilka jag får se en glimt av det okända.
Låt det bli underbart.
Eller fruktansvärt.
Bara det inte är vanligt.
Alltså.
Se, käre Petronius.
Mitt nya Rom.
En skimrande vit skönhet.
Kronjuvelen i världens krona.
Det ska få ett nytt namn.
Neropolis, Neros stad.
- Magnifikt. - Ni har överträffat er själv.
Något världen aldrig har sett.
Men vad händer med Rom som har stått i tusen år?
Trots allt, det gamla Rom, vårt Rom-
- smutsigt och magnifikt, men vårt älskade Rom-
-står fortfarande kvar.
Gör det?
Står det fortfarande kvar?
Det tänkte vi inte på.
Eller gör det, Tigellinus?
Rom är ett hav av lågor. Det brinner i hela staden.
Hörde ni? Det här är mitt epos.
Att ändra världens utseende. Att rasera och skapa nytt.
Till era vagnar.
Vi ska se begravningsbålet.
Ni ska få höra min sorgesång till det brinnande Rom.
Flammorna kommer att bära mig högre än gudarna.
- Brinner hela Rom? - Allt utom palatsområdet.
- Området på andra sidan floden? - Ett inferno.
- Tusentals tak i brinner som fnöske. - Marcus.
Stoppa Vinicius.
Nu har verkligen Nero sin plats i historien.
Där är en av Neros soldater.
Han brände Rom.
Har du sett invånarna i huset, flickan med jätten?
De har gått. Döda mig inte.
Mamma.
Här. Ta hand om henne.
Kloakerna tar oss till floden.
Ner i kloakerna.
Lygia.
Marcus.
Lygia.
Marcus, jag bad att få se dig.
Miriam dog i branden.
- Hon... - Min mor.
En vägg föll på henne.
Vi ska få er härifrån.
Pretorianerna vaktar bron.
Öppna.
- Vem för befälet? - Jag.
Öppna barrikaden.
Kejserlig befallning. De ska hållas borta från palatset.
Bryt leden. Låt dem passera.
Håll ställningarna.
Jag för befälet och...
Bryt leden, säger jag.
Petronius, se vad jag har skapat.
Tigellinus, min sorgekappa.
Trepnos, lyran.
Historien kommer att bedöma min sång.
Är den betydande nog för tillfället?
Jag är rädd att den inte är betydande nog.
Ni kommer att vara värdig skådespelet, som det är värdigt er.
Du uppmuntrar mig.
Men jag måste tävla med dem som sjöng när Troja brann.
Min sång måste vara mäktigare, för Rom är mäktigare än Troja.
Tyst, himlens sfärer Var stilla, ni stjärnor
Öppna himlarna vida ovan mig
Nu, till slut, kan jag se Olympen
Och ett ljus från dess höjder nu lyser mig upp
Jag är ett med gudarna Odödliga
Jag är Nero konstnären som skapar i eld
Så att drömmarna mina besannas
Till flammorna med det förgångna
Till flammor och jord
Ta denna Rom
Ta emot henne, flammor
Förtär henne som en ugn
Brinn, O antika Rom
Brinn på, brinn på
Mobben från de brända områdena.
De vill överleva.
Vem bad dem överleva?
Tigellinus.
Palatset är välbevakat. De kommer inte förbi pretorianerna.
Kvällen är kylig.
Vi drar oss tillbaka.
Kan människor frambringa ett sådant ljud?
Ja, när de har drivits för långt.
- Död åt Nero. - Död åt mordbrännaren.
De bryter sig igenom.
Kalla alla detacheringarna från barackerna.
Död åt mordbrännaren.
De ropar någonting. Vad ropar de?
De har gett er en ny titel.
Mordbrännare.
Jag hoppas förstärkningarna anländer i tid.
Jag skulle prata med mobben.
Jag delar ut favörer.
Tala till dem i mitt namn.
När förstärkningarna anländer talar jag till dem med stål.
De skulle stena mig till döds nu.
Har du någon bättre anledning att dö?
Det var din arkitektur. Berätta för dem, Phaon.
Detta är för dem.
Hur kan vi erkänna det?
Nej, vi kan aldrig erkänna det.
Hur skulle mobben kunna dela min vision?
Seneca, vad råder du?
Mobben är ett vilddjur som man inte kan resonera med.
Jag är omgiven av eunucker.
Ni är mina rådgivare.
Ge mig råd.
Låt dem komma in, så dör vi alla.
Utom ni förstås, eftersom ni är en odödlig gud.
Det är ingen tid för skämt. De dödar dig också.
Jag delar inte er passion för självbevarelse.
Jag älskar Rom, men jag vill inte överleva det.
Du är inte som dem.
De tror att du är deras vän.
Tala till dem, lova dem saker.
Spannmål, olja, vin.
Det kommer de att ta utan ert tillstånd.
Omättliga och otacksamma mobb.
- Vad vill de ha? - Rättvisa
Ingen mobb vill ha rättvisa. De vill ha hämnd.
Ett offer.
Tigellinus, det var du som brände Rom.
På er befallning.
Älskar du mig?
- Det vet ni. - Bevisa det då.
Gå till mobben. Blotta ditt bröst.
Det skulle jag gärna göra-
- men jag leder pretorianerna och de älskar mig.
Om jag dör, kan de vända sig mot er.
Jag kan inte utsätta er för den faran.
Hotar du mig?
Hörde ni honom hota mig med pretoriangardet?
Ni är alla villiga att överge mig. Jag vet det.
Jag känner det.
Nero, min älskade, du har rätt.
Ge folket vad de vill ha. Ge dem blod och hämnd.
Inte ett offer, men hundratals, tusentals.
Vilka offer?
En grupp som dyrkar en som de säger är högre än du.
De är mänsklighetens fiender och dina.
Vilka är de här människorna?
De föraktar våra tempel och gudar-
- och förutspår att världen ska gå under i eld.
Låt deras profetia besannas.
Låt den gå under för dem.
Vilka är de?
De kallar sig kristna.
Kristna?
Jag har hört talas om dem.
Kejsarinnan har rätt. Folket hatar de kristna.
De är Roms och statens fiender.
Folket vill ha hämnd. Låt dem få det.
Folket misstänker dig.
Låt deras misstankar vända sig i en mer fördelaktig riktning.
- Men min herre... - De borde betala.
De måste betala.
Hör du det?
De kristna vill förgöra mig.
Ni har ofta påmint oss om historiens omdöme.
Vad kommer dess utslag att bli om ni straffar oskyldiga-
-och sviker er egen storhet?
Låt framtida generationer-
-se på Nero med förundran och häpnad.
Låt historien säga: Nero, världens härskare.
Nero, en gud, brände Rom för han var mäktig som Jupiter.
Han älskade poesi så mycket att han offrade Rom för en sång.
Historien behöver inte säga att det var bra-
-men den måste säga att det var kollosalt.
Jag kan inte lyssna på antydan om att kejsaren är feg.
Det är lustigt.
Du var för feg för att riskera ditt eget liv för honom.
Petronius har rätt. Du vägrade att dö för mig.
Han vill bevara dina fiender. Jag vill döda dem.
- Varför försvara du dem? - Det ska jag berätta.
Hans brorson, Vinicius, älskar den kristna Lygia.
Petronius kan själv vara kristen.
Petronius, är du kristen?
Det är jag inte.
Kristna sägs uppmana en att älska sin nästa.
När jag ser hur människorna är-
- kan jag inte för mitt liv älska mina medmänniskor.
Han älskar inte er, mina herrar.
En skrivtavla, Phaon.
Folket ska få sin hämnd.
Jag förklarar att skulden för brännandet av vår älskade stad-
- vilar på den vidriga sekt som kallar sig kristna.
De har spridit lögnen att Nero brände Rom.
Jag ska utrota dessa brottslingar-
- på ett sätt som är värdigt deras enorma brott.
Deras straff ska vara en varning.
En uppvisning i skräck-
-för alla människor-
-överallt och för evigt-
-som vill skada er eller skada Rom-
-eller skada er kejsare-
-som älskar er.
Vänta innan ni skriver under dekretet.
Rom har gett världen rättvisa och ordning.
Skriver ni under det kommer den romerska rätten-
-kanske aldrig återhämta sig.
Dömer ni de kristna och gör dem till martyrer-
-försäkrar ni deras odödlighet.
Dömer ni dem, och i historiens ögon-
-dömer ni er själv.
När jag är färdig med de kristna-
- kommer historien inte veta att de någonsin existerat.
När jag blir stor ska jag bli sjöman.
Inget kan brinna till sjöss.
Nero kan bränna hela havet.
Marcus.
Har du kunnat vila?
Jag ville se soluppgången, och här är du.
Du borde ha sovit längre.
Din resa från Antium och den här natten måste ha...
Jag har sovit för länge på många sätt.
Jag måste återvända till staden och träffa Nerva och de andra.
Rom och vad det står för.
Något måste göras åt den galningen.
Det måste finnas ett svar, snabbt, beslutsamt.
Du känner svaret.
Du förstår.
Vi kan inte vända andra kinden till.
Kommer jag inte före natten skickar jag bud.
Marcus Vinicius?
Jag har hört talas om dig.
Vi är väldigt tacksamma för vad du har gjort.
För din omsorg om Lygia.
Jag har endast omsorg om Lygia.
Rak i ryggen, unge man.
En man måste vara soldat.
Jag vill inte vara soldat.
Låt oss prata om vår resa.
Vi ska träffa Paulus i Grekland.
Det är bra.
Du kommer att gilla grekland. Du får hjälpa mig missionera.
Vi får nog tid att fiska också.
Ska vi ge oss av snart?
När vi har ätit. Vi ger oss av om en timme.
Bra. Jag tycker inte om att vara här längre.
Sannerligen.
Vi ska fiska tillsammans.
Oroa er inte så mycket, min herre.
Det är tid för eftertanke, Eunice.
Igår kunde jag ha berättat för mobben att Nero brände Rom.
Jag kunde ha erbjudit en ny kejsare i form av general Galba-
-och gjort mitt avtryck i historien.
Men det gjorde jag inte.
Vet du varför?
Jag vet inget om sånt här.
För att jag älskar Nero, kanske?
Han fyller mig med vämjelse.
Nej, av gammal vana-
- har jag nöjt mig med att vara en road cyniker-
- en självisk åskådare, som låter andra forma världen.
Marcus.
Jag var orolig för dig.
Du känner Nerva. Min tredjeman, Justin Scipio.
Vi träffas i en hemsk tid.
Vi har tagit vårt beslut.
Det är tid för Galba att ersätta Nero.
Justin för bud till honom-
- och ber honom komma med sina legioner.
Din signatur kommer övertyga Galba om ett välvilligt mottagande.
Jag vet att du skriver under.
Jag skriver under med ödmjukhet.
Iväg-
Det var riskabelt att komma hit.
Du är en fördömd man. Du försmådde Poppaea.
Hon vill döda dig och Lygia.
Jag tar risken.
Ta Lygia och lämna Rom som fort som möjligt.
Då slipper du se Neros sista skräckhandling.
Han ska utplåna sitt brott i ett hav av blod.
Vems blod?
Hörde du inte talarna på gatorna?
Folket får höra berättelsen, samtidigt som de får säd och vin-
- att det var de kristna som tände eld på Rom.
- Det kommer de inte att tro. - Men det gör de.
Folket tror en lögn, bara den är tillräckligt stor.
Vi träffas hos dig mitt på dagen.
Vi håller er underrättad.
Farväl, Marcus.
Farväl.
Farväl?
Vad menar ni?
Imorse frågade Nero efter hur jag mådde.
En pretoriansk officer förmedlade hans omsorg.
Han tänker roa sig-
-med att utrota mig.
- Men då måste du... - Nej, min kära.
Jag kan göra honom besviken.
Skicka hit Anaxander.
Jag ska ge honom namnen på de få jag älskar.
Han ska be dem äta middag med oss ikväll.
- Var är Plautius familj? - De är redan i fängelse.
Pretorianerna tog hela bunten.
Här har man bott bland smutsiga kristna.
Ska de bränna staden?
Sätt dem i nummer fyra.
Är general Plautius familj här?
Jag vet inte. Se om vi har dem.
Jag har en order om att de ska friges.
En signerad order? Av vem?
Jag accepterar inga frågor, jag ger order.
En ärrad soldat fångad av kärlek.
Vi har väntat på er.
Som soldater har vi alltid velat att dö snabbt och ädelt-
-inte sant, Vinicius?
Men Nero har något långsammare i åtanke-
-och vanhedrande.
Lås in honom med hans kristna vänner.
Marcus?
Varför har de tagit dig? Du har inte gjort någonting.
Jag har min del i skulden.
Vi visste att de letade efter dig, men kunde inte varna dig.
Din vänskap är illa belönad.
Jag anklagade dig en gång, Marcus.
Jag hade fel.
Jag gläds inte åt att du är här.
General Plautius, jag...
Lejonen.
Det är lejonen.
Nej, snälla Gud.
Jag står inte ut.
Nej, min kära.
Vi måste vara starka i honom, i varandra.
Var är han, då?
Om han är så mäktig som du säger, varför är vi då här?
Var ståndaktig, min vän.
Alla våra barn kommer att säljas till Slaveri.
Är det vad frälsaren lovade?
Bara genom styrkan av vår tro kan vi uthärda våra prövningar.
Tack Gud, att Petrus och Paulus undkom.
Men jag saknar deras kraft och mod.
Det tycks bli regn.
Vi får söka skydd någonstans.
Tycker inte du det, Petrus?
Vad oroar dig? Du har knappt sagt ett 0rd.
Förlåt, Nazarius.
Är du mycket trött?
Mitt sinne är tungt som min kropp.
Det är kanske nåt fel med vårt folk.
Jag vet inte.
Vid sådana här tillfällen behöver jag Herrens råd.
Jag har ett beslut inom mig som jag inte kan hitta.
Om han bara talade till mig...
Se, trädtopparna. De böjer sig inte med vinden.
Nej-
Ser du ljuset som visar sig?
Det är Herrens ljus.
Jag ser det.
Jesus Kristus, du är här.
Vad är fel, Herre?
Vad ska jag göra?
Jag är trött.
Hur ska jag följa dig nu?
Vart går du, Herre?
Mitt folk i Rom behöver dig.
Vad sa du, Nazarius?
Mitt folk i Rom behöver dig.
Om du överger mitt folk-
- ska jag gå till Rom för att korsfästas en andra gång.
Välsignade barn, fortsätt.
Tala.
Du har snubblat, Petrus.
Säg orden du sa igen.
Jag sa ingenting.
Du sa: "Om du överger mitt folk-
- ska jag gå till Rom och korsfästas en andra gång."
Men jag sa ingenting.
Ja.
Han har talat till mig.
Kom, Nazarius.
Vart ska du?
Till Rom.
Jag har bjudit in er ikväll, mina vänner-
-ni som har stått mig bi genom åren.
Att ni har kommit visar inte bara att ni är oförsiktiga-
-utan också att ni tillgivna.
Du tror för högt om oss.
Vi vet att du kan komma i hans gunst igen.
Nej-
Tigellinus har vunnit.
Nero, vår herre-
- planerar för ögonblicket hur han ska få mig att lida.
Men jag ska inte ge honom nöjet.
Detta är en kväll för farväl.
Vart ska du fara, min herre?
Din herre?
Det har du kallat mig klänge nog. Jag heter Gaius.
Och du har burit slaveriets emblem alltför länge.
Från och med nu är du lagligen fri.
Denna villa med dess rikedomar, dess slavar och trädgårdar, blir din.
Varför säger ni så?
Den här kvällen med dess värme och känsla-
-den här kvällen blir min signatur.
Min sista uppvisning.
Säg åt läkaren att komma in.
Det är inte tillräckligt att leva väl.
Man måste dö väl.
Nej, min herre.
Nej. Låt honom inte.
De kristna säger att livet är en övergång till ett bättre liv.
Det blir intressant att se.
Åh, min herre.
Inga tårar inför våra gäster.
Petronius...
Om de kristna har rätt blir vi endast åtskilda en kort stund.
Vi kan inte skiljas.
Eunice.
Trodde du jag kunde leva utan dig.
Nej. Ombind hennes handled.
För första gången, Gaius, lyder jag dig inte.
Vad har jag gjort för att förtjäna att höra ditt ljuva hjärta i evighet?
Du har gett mig din kärlek.
Nu vill jag skriva ett brev till vår kejsare.
Skrivare?
Tillåter du mig?
Låt oss få höra, Petronius.
Till Nero, Roms kejsare-
-världens härskare, gudomliga påve.
Jag vet att min död blir en besvikelse för dig-
-eftersom du vill göra mig den tjänsten själv.
Att vara född under din regeringstid är en felbedömning-
-men att dö under den är en glädje.
Jag kan förlåta dig för att ha mördat din fru och din mor-
- för att ha bänt vårt älskade Rom, för att ha besudlat vårt land-
-med stanken av din brott.
Men en sak jag inte kan förlåta-
- är ledan att ha tvingats lyssna till dina verser-
- dina andra klassens sånger och mediokra framförande.
Håll dig till din talang, Nero.
Mord och mordbrand, svek och skräck.
Lemlästa dina undersåtar, om du måste.
Men mitt sista andetag ber jag dig, lemlästa inte konstarterna.
Farväl, men komponera inte mer musik.
Var brutal mott folket-
-men tråka inte ut dem-
-som du har uttråkat till döds din vän-
-den avlidne Gaius Petronius.
Seneca, jag litar på dig att leverera brevet.
Jag ska leverera det.
Farväl, Petronius.
Med dig försvinner det bästa från vår romerska värld.
Petronius?
Död?
Av sin egen hand?
- Jag tror det inte. - Jag såg det själv.
Jag ska aldrig förlåta honom.
Aldrig!
Utan mitt tillstånd?
Det är uppror.
Det är hädelse.
Han lämnade ett avskedsbrev.
Då tänkte han på mig.
Hans sista tankar var på mig.
Hurjag älskade dig, Petronius.
Du var min ende vän.
Endast du förstod min själ.
Tigellinus, gråtvasen.
Vem ska lyssna på mina sånger nu?
Vem ska uppskatta det sanna värdet av mina verser?
Jag gråter för dig, Petronius.
En tår för dig.
En för mig.
Försegla frukterna av min sorg-
- så att eftervärlden kan veta hur mycket Nero sörjde sin vän-
-och sannaste kritiker.
Nu till hans ömma ord.
Förstör!
Förstör hans hus, varje sten till grus.
Bränn hans böcker.
Slakta hans djur.
Döda hans tjänare. Män, kvinnor, eunucker, allihop.
Slå hans minne i marken.
Var är kejsaren?
Låt Nero börja spelen.
Lejonen börjar bli hungriga.
Fram med husbrännarna.
De skriker efter blod.
Det är för farligt att göra nåt idag.
Inget förändrar mobbens humör.
Har du hört nåt från härföraren?
Bara att han är tillfångatagen.
O heliga gudar av Rom-
-i Neros namn, kejsare och gudomlig påve-
-ber vi er att ta emot som offergåva-
-deras liv som ville förstöra-
-denna heliga och eviga stad.
Ha samma styrka som han.
Det dröjer inte länge.
Herre Jesus, hjälp dem.
Hjälp dem.
Nej-
Plåga inte dig själv.
Jag ska vara så nära henne som jag kan.
Ni kan ge signalen, ers gudomlighet.
Fred åt martyrerna.
Petrus.
Frid åt dem.
Ta dina barn, Herre.
Döva deras smärtor.
Ge dem styrka, o Frälsare.
Anhåll mannen.
Välsignade är ni, mina barn, som dör i Jesu namn.
På denna dag-
-ska ni vara med honom i paradiset.
Här där Nero härskar idag, ska Kristus härska för evigt.
Vem är den mannen?
Jag tror han är deras ledare, Petrus.
Han har undkommit oss förr.
Han sa att Kristus ska ersätta mig. Vilken...?
De sjunger.
Hundar är oförskämda till och med i döden.
Lejonen kommer att sjunga högre.
Petrus, kunde inte vår Herre ha räddat dig?
Varför kom du tillbaka?
Det var Herrens vilja.
Nazarius är i säkerhet.
Han göms utanför staden.
Ja, sjung till honom som nu öppnar sin famn för er.
Sjung för Kristus välkomnande.
Mer sjungande.
Varför är de inte rädda?
De irriterar mig.
De borde ha torterats först, då hade de inte varit så fräcka.
Vad ska hända med Marcus Vinicius och Lygia?
- Ska vi ta dem efter de här? - Ja.
Ensamma, med ett lejon.
- Den hungrigaste. - Inte än, min herre.
Jag vill hålla Vinicius och hans lilla blomma i reserv.
Jag planerar någonting ovanligt.
En överraskning för er.
Vad är det? Berätta.
Då blir det ingen överraskning.
Snälla, Poppaea.
Han jag nånsin gjort er besviken med nya njutningar?
Nya Upplevelser?
Sant
Det har du inte.
Sjungande.
Hur kan de?
Det övergår förståndet.
Rensa inte arenan i slutet av dagen.
Jag är nyfiken.
Inget ansikte alls på den här.
Titta, där är en annan som ler.
Det är oerhört att de dör leende.
Det är omänskligt.
De ser ut som vanliga människor.
Petrus förhäxade dem.
Ja.
Petrus.
Något enastående måste göras med honom.
Marcus.
Ja?
Jag ser inget som inte är perfektion.
Natten då du sa det, trots att du var mycket rovgirig-
-måste mitt hjärta ha vetat-
-att detta är mannen du kommer att älska.
Men du lät inte mitt hjärta få säga sitt.
Jag minns att jag pratade mycket.
Högt och utan innehåll.
Jag hade gärna givit dig en son.
Lygia.
Marcus.
Vad som än händer vill jag bli din fru nu.
- Petrus säger orden över oss. - Lygia, du vet...
Jag vill att vi gör det innan de tar oss-
-så att vi är gifta när vi är tillsammans sen.
Du vill väl inte att jag ska låtsas?
Låtsas?
Att jag känner mig som kristen.
Det är fortfarande konstigt och nytt.
Det är nåt jag inte riktigt...
Jag menar...
Ja, det har visat sig vara bra.
Fullt av mod här.
Men många saker kan jag inte tro, förstå.
Kristus är inom dig, Marcus.
Du känner honom starkare än du vet.
Kom.
Petrus.
Innan jag dör, vill jag gifta mig med Marcus.
Det är ett heligt förbund, min son.
Det rör Lygia.
Jag betraktar det heligt.
Marcus.
Lygia.
Må han som välsignade äktenskapet i Kana även välsigna er.
Älska varandra från denna dag framåt-
-som man och hustru i hans heliga namn.
I Faderns och Sonens och den Helige Andes namn.
I detta liv och nästa-
-nu och för evigt.
Marcus.
Min make.
Här är han, ers majestät.
Har han ert gillande?
I högsta grad.
Det blir som en grekisk fresk.
Jungfrun offrad till Minotauren.
Det blir ett skådespel värdigt kejsarens ögon.
Utsökt uttänkt.
Du verkar rastlös, men lille Svarte vän.
Var inte ledsen.
Jag lovar dig en ovanlig lekkamrat för dina ensamma horn-
-att smeka.
Var är Petrus?
Jag är Simon, som kallas Petrus.
"Mannen kallad Petrus har predikat uppror och blasfemi-
-mot kejsarens styre och gudomlighet.
Det är bestämt att han ska tas till Vatikanhöjden-
-där han predikade för första gången-
- och korsfästas och lämnas som en varning åt alla-
-som hädanefter vill kalla sig själv kristna."
Att dö som vår Herre dog är mer än jag förtjänar.
Vi kan ändra på det.
Har ni märkt att de har slutat sjunga?
Det har de, inte sant?
Jag känner den mannen.
General Plautius.
Han erövrade Parthia och de norra rikena-
-när ni var en pojke.
Rom gjorde honom berömd och han återgäldade med förräderi.
Vilken dramatisk vändning.
Han står inför sitt första nederlag.
Jag ska skriva en dikt.
Människor i Rom.
Jag är Aulus Plautius-
-en gång general av era arméer.
Rom styrs av ett monster-
-som säger att de kristna brände Rom.
Men han ljuger.
Du ljuger, Nero.
Du är mordbrännaren.
Nero dödar kristna för att lura er.
Han ensam är skyldig.
Jag svär vid min död och min...
Jag börjar avundas Petronius.
Jag har avundats honom länge.
Detta är en hemsk fläck på den romerska rätten.
Mobben är inte lika nöjda som de var.
Märker du det?
Rädda mig.
De sjunger.
Han sa någonting till Nero.
Jag kunde inte höra orden.
Nero ser på en man som vet hur man dör.
Ta honom.
Härföraren?
De skiljer oss inte åt.
Förbered henne.
Här är vår ärade gäst.
Vinicius?
- Varför är han inte i arenan? - Det kommer han att vara.
landen.
Det är en jätte.
Det är Herkules själv.
Han har beskyddat Lygia från födseln.
Låt oss se honom skydda henne från döden.
Men vad är tävlingen?
Se.
De låter Marcus se det här.
Vid...
Sura inte, Vinicius.
Jag sa ju att jag inte hatar henne.
Jag önskar henne ingen smärta.
Varaktig smärta, det vill säga.
Det är tråkigt att Petronius inte är här-
-för att bevittna våra nöjen.
Sjung inte mer, sa han.
På dessa liljor lägger jag
Röda rosor på röda
En blodröd flod ska strömma
På hennes mjölkvita hy
Som din farbror har du en viss smak.
Men jag tycker ändå att hennes höfter är för smala.
De här vet hur man ska dö, Nero.
I döden kommer du att skrika som en gris.
Ge honom svärdet. Låt honom...
Nej-
Vill ni beröva honom hans sista njutning?
Superbt, Poppaea. Storartat.
En rättvis kamp.
Neros rättvisa är legendarisk.
Om tjuren dödar jätten är det slut med flickan.
Men om Herkules är grym nog att döda det stackars djuret-
- måste jag skona flickan för att ge henne åt Vinicius.
För att avla fler kristna.
Kristus.
Kristus, ge dem styrka.
Fånga honom.
- Brännare av Rom! - Tummen upp!
Är ni redo? Första ledet följer mig.
Invånare av Rom.
Jag är Marcus Vinicius-
-härförare av er 14:e legion.
Denne man som brände Rom-
- som dödade oskyldiga för sitt eget brott-
-denna galnings styre är slut.
Rom är ert igen.
Ikväll marscherar general Galba norrifrån.
Er armé har gjort uppror.
Var hälsad, Galba.
Galba, Roms nye kejsare.
Ett svärd från Plautius.
Var är pretoriangardet?
Döda i upproret.
Döda, alla döda.
Min kära mor. Octavia, hustrun jag älskade.
Min vän Petronius, alla döda.
Döda.
Endast du är kvar.
Du sa döda de kristna.
Det var du.
Du som vände mitt folk-
-mina trogna undersåtar-
-mot mig.
Du är min onda ande.
Vad gör du här?
Jag förvisade dig. Jag har inte kallat på dig.
Jag sa att när du behövde mig, skulle jag komma.
Du trotsade mig. Försvinn.
Acte, vad ska de göra med mig?
De ska döda dig.
Men de kommer inte in.
Du har levt som ett monster.
Dö nu som en kejsare, av din egen hand.
Jag ville inte vara ett monster.
Det var Gudarnas vilja.
Nu, annars hittar de dig.
Är det här slutet för Nero?
Ja, min herre.
Att vara jordens härskare och min egen bödel.
Fort.
Hur tråkigt, smaklöst blir inte livet utan mig.
Hur kan de leva i en sån värld?
Hur kan de stå ut?
Nu, min herre.
Hjälp mig, Acte.
Var hälsad, Galba.
Var hälsad.
Var hälsad, Galba.
Galba har en stor uppgift framför sig.
Att återuppbygga Rom och återinsätta den romerska rätten.
Rom kommer aldrig helt att återfå sin forna glans.
Babylonien, Egypten, Grekland, Rom. Vad kommer härnäst?
En mer permanent värld, hoppas jag.
Med en mer permanent tro.
Det ena är inte möjligt utan det andra.
Vad är det, härföraren?
Det var här som Petrus och jag vände åter till Rom.
Det var här som Herren talade till honom.
Det är en välsignad plats.
Jag är vägen, sanningen och livet.
Översättning: SDI Media Group
[SWEDISH]